Magdalene

"Der er ingen smukkere magi end kærlighed!"

- Magdalenes mantra.

Magdalene er en dygtig magiker der agerer som skurk i TBA 2. Hun er romantisk tilknyttet til Konrad, og hjælper ham i hans onde planer.

Baggrund
Magdalene har en evne for magi, og blev af den grund optaget som en del af Kanok-Lavet. Hun var umiddelbart en af Argametes' dygtigeste elever.

Mødet med Ogarmitus og Den Ukendte Konge
Magdalene havde en tendens til Hybristofili, og da hun hørte Argametes fortælle om Ogarmitus kunne hun derfor ikke lade være med at møde ham. Hun rejste derfor til Menneskens Rige, og opsøgte ham på hans kasino. Her fortalte han hende (efter mange glas vin) om hans plan om en bedre og mere lige fremtid, hvor folk ikke skulle undertrykkes af menneskene. Magdalene, der selv kendte undertrykkelse ved at være en kvinde, blev hurtigt fascineret af planen (igen, efter mange glas vin). Hun gik med til at arbejde for den racistiske Bjørnar Haraldsen, i en plan om at give ham magt til at angribe andre racer, hvilket indirekte ville føre til at racerne samlede sig, for at stoppe ham, og derved ende racisme. Hun skabte gennem magi Skyggekrigerne, som skaffede Bjørnar tronen, og fortsatte med at være en vigtig del i Bjørnars planer, uden at han vidste at hun i sidste ende var loyal overfor Ogarmitus, og havde planer om at lade Haraldsen dø når tiden kom.

Mødet med Konrad
Parallet til hendes involvering i Bjørnars oparbejdelse af magt var hun, på et tidspunkt kort efter Kronekuppet, på en rejse i nærheden af Antropolis, hvor hun fandt den nærdøde Konrad, som var faldet i voldgraven efter Kronekuppets klimaks. Hun tog sig af den sårede mand, og sikrede sig at han kom sig. I denne periode hørte hun Konrads historier, og forelskede sig i ham, til dels grundet sin hybristofili. Hans histori vagte hendes sympati af ukendte årsager, og hun svor at hjælpe Konrad med at få sit liv tilbage, og tage hævn på dem der havde ødelagt hans ansigt og hans liv. Det vides ikke om hun kom i kontakt med Ogarmitus og Bjørnar eller Konrad først, men uanset hvad satte hun Konrad i kontakt med de to andre. Konrad kom sammen med Magdalene til at arbejde for Bjørnar, men grundet hendes kærlighed til ham, satte Magdalene ham også ind i Ogarmituses sande skjulte plan. Konrad gik med til alle planerne, så længe at han eventuelt ville få sin hævn.

For at kunne hjælpe Konrad var Magdalene nødsaget til at forlade Kanok-Lavet. Heldigvis var hun allerede en dygtig nok magiker til at det ikke angrede hende meget, men hun ville ikke få mulighed for at blive færdiguddannet. Hun bildte Argametes ind at hun var nødt til at forlade dem for at tage sig af sin syge mor.

Tyveriet af Drageharpen
Efter at Bjørnar tog magten i Menneskenes Rige (takket være Magdalenes Skyggekrigere), blev Magdalene og Konrad sat til at stjæle Drageharpen fra Elverriget. Konrad fik et job som vagt ved templet for harpen blev skjult, mens Magdalene holdt sig tæt ved. På et tidspunkt (sandsynligvis ved brug af Magdalenes magi) satte de ild til templet. Ved hjælp af kaosset lykkedes det dem at stjæle harpen, og flygte fra Elverriget. De overgav derefter harpen til General Gunrad og Kong Varicello, som brugte den til at hjernevaske de skeptiske drager i Dragedalen til at være loyale overfor Varicello og alliere sig med de fascistiske mennesker under Den Ukendte Konges styre. Konrad og Magdalene blev derefter i Dragedalen i tiden indtil at Den Ukendte Konge kunne overtage hele verden. I tiden håbede de på, at deres fjender fra Eventyrerne ville dukke op.

Mødet i Dragedalen
Eventyrerne kom ganske rigtigt til Dragedalen med tiden for at stjæle Drageharpen tilbage. Konrad hørte sandsynligvis om de nye fanger der var ankommet, og regnede ud af det var intet mindre end 2 af hans gamle fjender, Collins og Orrotius, og at Constantine så sandsynligvis også var nær ved. Magdalene indså sandsynligvis også at den sidste person i deres gruppe var hendes tidligere mentor, Argametes.

Inden af duoen kunne nå at konfrontere deres fjender i deres fangehul, slap fangerne dog fri. Magdalene og Konrad var dog kloge nok til at vide, at det nok var Drageharpen de søgte mod. Derfor lagde de sig i baghold i harperummet. Endnu engang havde de fuldkommen ret i deres antagelser, og de stod pludselig ansigt til ansigt med deres fjender. Argametes blev dybt chokeret over at se Magdalene der. Hun og Konrad forklarede dog, hvordan de havde mødtes, og hvad der var sket. Nu var de klar til at få deres hævn. Orrotius greb dog hurtigt harpen, og flygtede med sin gruppe, mens Magdalene og Konrad jagtede dem. Det lykkedes dem at trænge heltene op i en krog sammen med dragerne. Tilfældigvis fik Eventyrerne dog snigmyrdet Varicello og brugt Drageharpen, hvilket fik dragerne til at vende sig mod hinanden. Heltene slap alle væk i kaosset. Magdalene og Konrad så sig også nødsagede til at flygte, og Magdalene brugte en usynlighedsbesværgelse så de kunne komme væk usete.

Magdalenes Øjeblik af Indsigt
Da Eventyrerne opsøger Gladioluses arving, hans uægte søn Basvar afslører Ogarmitus pludselig hans sande involvering i Den Ukendte Konges vej til magten, og hvordan han brugte sejren over ham til at skabe en bedre verden. Han afslørede dog også at han ikke ville kunne have gjort det uden nogen gode venner. I det samme dukker Magdalene og Konrad op, og viser at de har arbejdet for Ogarmitus gennem det hele. Magdalene bruger sin magi til at vælte alle vægge, og gør klar til at bruge sin magi til at dræbe Eventyrerne. Imens er Konrad dog på vej til at dræbe Orrotius, der sætter sig selv i farezonen ved at redde Basvar. Hun ser også, hvordan Constantine kæmper for at beskytte sin egen søn, Matich. Dette får hende til at indse at Ogarmitus er gået for vidt. Verden ville ikke i sandhed være bedre, hvis det var en hvori de nådeløst myrdede uskyldige børn. Hun vendte sig derfor mod sin tidligere leder, Ogarmitus, og brugte sin magi til at brænde ham op - dog ikke uden at advare Orrotius om at springe til side, og derved redde ham. Med Ogarmitus død, greb hun Konrad, som næppe var enig i hendes handlinger, og teleporterede dem begge væk til et ukendt sted.