Ogar Erobreren

"Du er blevet udfordret af Ogar Erobreren!"

- Ogar der udfordrer P. Irat til duel

Ogar Erobreren (555 - 594) var en øglevagt fra Skeldvogt, som blev venner med Eventyrerne. Han forekom til at starte med som ganske agressiv, men viser sig efterfølgende at være en ganske hæderlig og følsom person. Han endte sidenhen med at blive medlem af Eventyrerne, og deltog Slaget om Nyverden, hvor han døde heroisk. Derefter blev han, grundet gudelig indblanding, til en spøgelse der holdt til hos sin familie.

Baggrund
Ogar boede i Skeldvogt hele sit liv, uden nogensinde at forlade det. Den eneste undtagelse på dette var nogle få picnic ture til Skyggeskoven. Han var populær blandt kvinderne, og det var sandsynligvis dem han tog på picnic med. Dette gav ham et omdømme for at være en der "erobrede hjerter" (eller "erobrede kvinder" baseret på hvor sexistisk du er), og af den grund blev han kendt som "Ogar Erobreren".

Under ukendte omstændigheder kom han i kontakt med Zoltar aka Bananfjæs. De blev virkeligt gode venner, og Zoltar præsenterede Ogar for sin kommende kone, da hun var bedste veninder med Banafjæses søster. På trods af at Bananfjæs brugte meget af sin tid til søs med sin barndomsven P. Irat forblev de to umage venner umage venner.

På et tidspunkt under eller efter begivenhederne i TBA 1 tog Ogar på en af sine picnic ture, hvor han utroligt uventet og mod al sandsynlighed fandt sin åbenbart hjemvendte ven Banafjæs liggende død med en dolk i hjertet. Ogar blev dybt berørt af oplevelsen, især fordi han vidste, på trods af ikke at have talt med Zoltar længe, at Zoltar aldrig fik fortalt den kvinde han elskede at han elskede hende.

Ogar blev på et tidspunkt en af vagterne der stod ved den nye port til Skeldvogt. På trods af den umiddelbart lave stilling, var han en af de højest elskede øgler i byen, og kendt af alle.

På et ukendt tidspunkt blev han en kæmpe fan af Constantine, en endnu mere berømt og populær øgle end ham selv.

Første møde i Skeldvogt
Da Constantine og P. Irat ankommer til Skeldvogt opdager de at byen/landet nu har fået en mur, hvilket kommer meget bag på dem. Da de kommer hen til porten stoppes de at to vagter. Constantine forklarer situationen, og efter at indse hvem han er, bliver vagterne meget underdanige. De er dig stadig usikre omkring P. Irat, og mistænker Constantine for at være taget til fange af ham, og blot lyver for dem under tvang. Duoen får dog til sidst lov til at komme ind, i bytte for at overgive alle deres våben til vagterne.

Efter at have klaret deres ærinder i Skeldvogt vælger Costantine og P. Irat (med Kiarlu på slæb) at stille sig uden for porten, og vente på deres venner, med håb om at der ikke går flere dage. Da de kommer over til porten konfronterer Paoul dog en af vagterne, Ogar, og kræver at få sin sabel tilbage. Ogar er dog ikke glad for at blive talt til på den måde, og truer P. Irat med tæv hvis han ikke opfører sig ordentligt. Grundet vredesproblemer fra begge sider blev konflikten optrappet, indtil at Ogar truede Paoul med at sige, at han ville få en dolk i hjertet, på samme måde som en ven han havde fik, før end at han fik fortalt den kvinde han elskede at han elskede hende. Denne afsløring kom meget bag på Paoul og Constantine, da Paoul selv tidligere havde fortalt en lignende historie. Dette nedtonede konflikten mens Ogar og Paoul prøvede at finde ud af om de snakkede om samme ven. Ogar fortalte at hans ven hed Zoltar. P. Irat sagde at hans ikke gjorde, men indså så at Zoltar faktisk var hans vens sande navn, men han kendte ham selv bare som Banafjæs. Ogar beskrev så hvordan han havde fundet Zoltar, og spurgte ind til, hvem der havde dræbt ham. Som en sand dosmer svarede P. Irat: "En god ven", hvilket for alvor fik Ogar til at koge over, og han udfordrede P. Irat til duel. Samtidig afslørede han at han var Ogar Erobreren, hvilket skræmte Constantine, som forsøgte at stoppe konflikten. Grundet sin hæderlighed gav Ogar P. Irat sin sabel tilbage, og de to begyndte duellen. P. Irat ramte ikke, med Ogar slog piratten voldsomt med den flade side af sit sværd, hvilket skadede ham meget. Derefter lykkedes det Constantine at stoppe kampen, ved at forklare hvad der virkeligt skete den dag i skyggeskoven. Ogar indrømede at Zoltar nok ville have ofret sit liv for at andre kunne leve, og tilgave de andres deres involvering. Han svor dog at han en dag ville brænde skyggeskoven ned, og plante en ny kaldet Ogarskoven. Han stod derefter og førte en samtale med de andre, indtil at Orrotiuses gruppe dukkede op.

Drømmesynet
Da eventyrerne på et tidspunkt red forbi Skyggeskoven som del af deres eventyr, havde Constantine kort et syn, hvor Ogar stod og kastede ildbomber på den, for at brænde den ned. Pludselig kom en hær at skyggekrigere stormende ud af skoven og slagtede Ogar. Constantine indså dog at Skyggeskoven intet havde med Skyggekrigerne at gøre. Han rystede på hovedet, og forestillingen forsvandt. Det havde blot været en vågen drøm.

Mellemtiden
Ogar havde i sandhed givet det et skud at erobre Skyggeskoven, men hans virkelige forsøg var næppe mere frugtbart end det, Constantine havde hallucineret: Det bestod af at kaste pile på træerne, hvilket varede ved indtil en stor Skygge viste sig og begyndte at jage den arme erobrer ud af skoven. Under jagten valgte Skyggen at inficere et egern, hvis fysiske form Ogar kunne formå at dræbe. Han besluttede sig i stolthed for at beholde det afdøde egern som et trofæ, selvom han mistænkte at Skyggen levede videre i legemet.

Ogar var også offer af et indbrud, som muligvis kunne have foregået mens han var på farten. Da han blev klar over denne forbrydelse fik han flash-forwards til Orrotius, der i fremtiden ville bryde ind på Ogar og Constantines samtale i Skeldvogt.

Andet møde i Skeldvogt
Efter at have fået fingre i Drageharpen vendte eventyrerne tilbage til Skeldvogt, for at høre om de var klar til krig. Her fandt Constantine ud af at han havde en søn, som skulle sættes på frontlinjen. Constantine nægtede at lade det ske, og ville derfor snige sig ind i barrakerne for at redde ham. Her stødte de på Ogar, der nu var blevet sat til at holde vaggt ved barrakerne i stedet for porten. Han fremstod denne gang mere racistisk og mindre hæderlig end første gang de mødte ham, muligvis grundet en dårlig dag, eller fordi at han stadig gav Orrotius noget af skylden for Zoltars død. Han endte dog med at hjælpe Constantine, og kun Constantine, med at slippe ind i barrakerne for at redde sin søn. Da Constantine kom ud af af barrakerne igen, var Ogar mere sig selv igen, og igang med en venlig samtale med Orrotius. Eventyrerne overtalte Ogar til at være med på planen om at redde Constantines søn, finde Orgemitus, teleportere sig ind i Menneskenes Rige, og dræbe Den Ukendte Konge uden en stor krig. Han besluttede sig derfor for at akkompagnere Eventyrerne på deres fortsatte eventyr. Constantine spurgte nysgerrigt ind til Ogars lovede forsøg på at erobre Skyggeskoven, hvilket fik Ogar i høj stemning. Han berettede om sin færd og viste oven i købet det potentielt skyggebesatte egern som han havde dræbt frem. Dette vækkede bekymring hos de andre, men Ogar sagde begejstret, at de måske en dag kunne nyde gavn af den potentielle skygges kraft.

Personlighed
"Han er virkeligt ærefuld, altså han er den mest ærefulde jeg kender. Han er virkeligt ærefuld. Jeg begynder faktisk at se på dig som mindre ærefuld fordi det er sådan en ærefuld mand."

- Constantine til P. Irat omkring Ogar, lige inden at P. Irat og Ogar skal duelere Ogar er kendt for at være en utroligt hæderlig person. Ulig mange andre figurer i serien viser han stort set ingen racistiske tendenser (med undtagelse af en enkelt episode), og han ønsker altid at hjælpe andre han anser for gode personer. Hvis han har et problem med nogen, foretrækker han at løse det gennem en ærlig duel, hvor begge parter er lige. Ofte lader han ligefrem modparten slå først. Dette kan dog også være et tegn på arrogance og hovmod, hvilket han også viser en del af. Han omtaler sig selv med tilnavnet "Erobreren", som det endnu er uvist om han har givet sig selv, eller om han har fået det af andre. Han er også overbevist om at han kan besejre hvem som helst. Ogar er lidt af en skørtejæger, og ifølge ham selv er han en der "erobrer hjerter". Han har dog med tiden slået sig ned og har fået en kone, som det virker til at han holder utrolig meget af, da grundlaget for, hvor meget han holder af Zoltar, er at Zoltar introducerede ham for førnævnte kone. Ogar har en del vredesproblemer dog. Han har en kort lunte, og vil ikke finde sig i folk, der ikke viser respekt overfor ham. Han er også hurtig til at ville slås mod folk, og når han først har vel at nogen er hans fjende, er det ikke let at tale ham til fornuft bagefter. Af den grund er han sandsynligvis ofte i dueller. Han er dog samtidig hurtig til at tilgive når først han er blevet beroliget, og han kan sagtens tale venlig og casually med nogen han har forsøgt at dræbe kort inden.

Trivia

 * Ogar deadlifter hver anden time
 * Ogar er indtil videre den eneste figur der er blevet til et spøgelse efter døden