Gogognaus

"Kom så, følg med mig... på et eventyr!"

- Gogognaus der med TBA 2's sidste replik lokker Eventyrerne med på et nyt eventyr lige efter deres erklæring om at de er færdige med at være eventyrer.

Gogognaus er en goblin der holder til i skovene ved De To Tinder.

Baggrund
Gogognaus voksede op i goblin byen i skoven ved de To Tinder. Han udvalgte et par gobliner til at være hans forældre, og en til at være hans morfar. Om hans udvalgte forældre var hans biologiske forældre vides ikke. Han blev opkaldt efter racen Gogmagog, en krigerisk kæmperace der til tider angreb goblinerne.

Gogognaus blev på et tidspunkt ramt at tuberkulose og lå syg i sengen et langt stykke tid. På samme tidpunkt dukkede en hær Gogmagoger op fra hullet i den nærved grotte. Gogmagogerne dræbte en masse gobliner, og kidnappede nogle af de kampdygtige unge mænd. En af dem kom ind i hytten hvor Gogognaus lå syg. Den dræbte begge hans forældre, og stirrede dybt ind i hans øjne, hvilket bragte ham i en trance. Derefter gik den dog bare uden at dræbe ham og forsvandt så. Gogognauses tuberkulose forsvandt ligeledes på mirakuløs vis lige efter. Han voksede derefter op hos sin morfar. På et tidspunkt fandt Gogognaus goblinen Gonihaus der havde levet et trist liv, hvor han var blevet behandlet dårligt af sin adoptivfar. Gogognaus tog sig af den stakkels goblin, og erklærede at de nu var brødre.

Da morfaren døde blev Gogognaus hans efterfølger som uofficiel leder af goblinernes landsby, og som den ansvarlige for at begå landevejs røverier, så goblinerne kunne få guld.

TBA 2
"ÅRH, jeg ville bare gerne..."

På vej op til Haraldsen Residensen på De To Tinder begynder nogle buske pludseligt at tysse på Eventyrerne. Orrotius antager at det er NATS der forsøger at kommunikere med dem, men i virkeligheden er det en bande gobliner der vil røve dem. 5 styks springer frem, ledet af Gogognaus, som er iført en rød hat. Med et 'Nyehaha' kræver han at få alle Eventyrernes penge. Eventyrerne har dog slet ikke overskud til at føle sig truede, da de er for forbløffede over at møde gobliner - en race de troede var uddøde. Gogognaus forklarer at de skam eksisterer, men bor i samfund i skovene ved De To Tinder, hvorefter han igen kræver pengene. Orrotius gør opmærksom på at Den Ukendte Konge nok ønsker at udrydde dem, men Gogognaus afslører at han ikke aner hvem det er, da de ikke har meget kontakt med omverden. Orrotius stiller spørgsmålstegn ved, hvad de så overhoved skal bruge penge til, hvilket for Gogognaus til at blive usikker og akavet. Orrotius tilbyder dem bøffer i stedet, men det fornærmer blot Gogognaus, som erklærer at det er penge han har brug for. Eventyrerne stiller igen spørgsmålstegn ved, hvad de vil gøre med pengene, men goblinerne svarer ikke, og kræver bare fortsat penge. Eventyrerne overvejer kort at udslette goblinerne, men indser at de så ikke ville være bedre end Den Ukendte Konge.

"Jeg har øvet den her sætning de sidste 3 dage. Jeg forestillede mig ikke helt at det var sådan her det skulle foregå når jeg stoppede nogen!"

Gogognaus fortæller dem at han har øvet sig på sin trussel i tre dage, og ikke havde regnet med at de bare ville stå og snakke mens de røvede dem. Han forklarer så at hans morfar lige er død, og det derfor er nyt for ham at være gruppens leder, og at være den der skal ud og overfalde vandrende. Constantine overtages ganske kort af en ånd der får ham til at tale på et oldgammelt sprog. Gogognaus genkender det som værende det sprog han har læst nogle gange i de underjordiske tunneler i bjergene. Eventyrerne spørger ind til de underjordiske tunneller, og Gogognaus fortæller at der er nogle meget mærkelige tegninger dernede. Hvad værre er, er at der for enden af en af gangene er et hul, hvorfra man kan høre lyden af susende vind. En goblin gik engang derned, og forsvandt, og ingen har turde at komme nær det siden.

"Og 3 oveni! Åh nej, nu må vi slås til døden om hvem der får de 3"

Mens Constantine og Orrotius diskuterer tunnellerne, husker Gogognaus at han var midt i et røveri. Han indser hvor dårlig en røver han er, og sprøger heltene om de slet ikke er bange for ham, hvilket de grinene erklærer at de på ingen måde er. Gogognaus bliver meget trist og eklærer: "Årh pokkers, det går så dårligt!", hvilket gør at Eventyrerne får ondt at ham. Orrotius prøver derfor at trøste ham ved at give ham 5 guldmønter, hvilket glæder dem, fordi de kan dele dem lige. Contantine giver dem yderligere 3, hvilket ikke kan deles mellem 5 gobliner. Han erklærer derfor at han og de andre gobliner må kæmpe til døden. Orrotius bryder dog ind, og giver dem 2 mønter mere, så de ikke behøver at slås. Gogognaus takker, og nævner kort at de forresten har en lille drage boende i grotten. I samtalen afslører han at han faktisk har hørt om Orrotius, og sandsynligvis også de andre Eventyrer, hvilket viser at de er berømte nok til at selv de isolerede gobliner kender til dem. Han tilbyder dem at komme ned og se de hellige skrifter i hulerne, men de fortæller at de desværre ikke har tid lige nu, men at de måske vil vende tilbage. Gogognaus aflsører i den sammenhæng at de faktisk bor ved bjergets rod, hvilket får de andre til at undre sig over, hvorfor at de ikke bare bliver ved vejen og røver. Gogognaus fortæller at de bare ønskede friskere luft. Eventyrerne rejser derefter videre, efter at have sagt farvel til deres tidligere overfaldsmand og ny ven.

Kald til et nyt eventyr
"Okay - det er den her vej" Et halvt år senere dukker Gogognaus og nogle andre gobliner op til Basvars kroning i Menneskenes Rige, tilsyneladende havende lagt deres kriminelle metoder bag sig, for at blive del af den nye bedre verden, hvor racerne står sammen. Efter kroningen tager han fat i Frigild Haraldsen, for at bede ham, Orrotius og Constantine om hjælp. Han forklarer at der er begyndt at komme mystiske uhyggelige stemmer fra grotterne han og hans folk bor i, og de taler et oldgammelt sprog. Han håber at de vil hjælpe ham med at opklare, hvad der foregår, da de er de braveste og mest berømte eventyrer på hele kontinentet. Frigild bringer ham til Constantine og Orrotius, som først er lidt tøvende, da de planlægger at lægge deres eventyr bag sig. De ender dog med at gå med til at lige kigge på det, da det alligevel er på vejen. Gogognaus beder dem derfor om at følge med ham, til et nyt eventyr.

Ormenes Angreb
Gogognaus bringer Eventyrerne til goblinernes hjem, hvor han sammen med sine 4 søskende viser dem det mystiske hul i grotten. Stemmer kommer dernede fra, men ingen taler samme sprog som stemmerne, så Eventyrerne drager derfra for at finde en tolk, og spørge folk de kender om viden om de mystiske tegninger. Eventyrerne vender tilbage med tolken Sefilia, som oversætter stemmerne til at være en profeti. Profetien nævner blandt andet orme der vil gnave sig gennem fostre. Efter at de har hørt profetien strømmer en hær af Orme frem fra hullet, og gruppen må flygte. Gogognauses søskende Goninok og Goninuk bliver dræbt af ormene, men Gogognaus hjælper alle andre med at komme op i træerne, hvilket redder dem fra ormene. De oplever derefter at kvinder bliver angrebet af orme, heriblandt Gogognauses kusine, hvis foster bliver ædt af ormene inde i hendes livmor. Gogognaus fortæller at der tidligere er dukket orme op i goblinernes by, som nok også er kommet fra hullet. Andre uhyggelige skabninger er også dukket op derfra. Gogognaus tager derefter med til Menneskenes Rige, og går med til at gå ind i hulen for at stoppe tingene fra hullet en gang for alle.

Gangen til Hermetius
Gogognaus hjælper Eventyrerne med planen om at smide Wildfire ned i hullet. Da en mystisk gang pludseligt åbner sig nærved og en ånd dukker op følger hele gruppen ånden gennem gangen. Turen er lang, og gruppen ender derfor med at må spise af døde ormelig, hvilket de 3 gobliner gør med glæde. Efter lang tid når gruppen endeligt gennem tunnelen, og ender i Hermetius. Efter at have gået igennem en ørken støder de på en sø, som goblinerne hurtigt tager en dukkert i, da de enten ikke har stor frygt for døden eller ikke er kloge nok til at indse den potentielle fare. Derefter fortsætter gruppen hen til en nærved by.

Fanget i Mánzsílius
Ved byens port modtages de af en gammel mand der introducerer sig som Mazster Sri. Han afslører at han er mere end 250 år gammel, og at han taler thabruatisk flydende. Gruppen er overbevist over at han kan give dem en masse svar om profetien, og går derfor med til at besøge hans palads. Før de kan få nogen svar skal de dog deltage i en middag hos Sri. Ved bordet sidder også en Gogmagog kvinde, hvilket skræmmer Gogognaus. Han fortæller sine venner at de ikke skal kigge ind i hendes øjne, da det kan hypnotisere en. Han fortæller også de andre om hvordan en Gogmagog dræbte hans forældre, men lod ham leve.

Middagen er en uhyggelig oplevelse for alle, med drikkevarer man ikke kan stoppe med at drikke, folk og vagter der pludseligt dukker op og forsvinder og ingen svar. Da Sri berodrer alle ting at gå i seng uden at svare på noget, og gør det tydeligt at alle bør låse døren om natten, er hele gruppen af Eventyrer derfor meget bange. Gogognaus sidder og krammer sine brødre. De ender dog alle med at gå op på værelserne som planlagt, hvor de 3 gobliner deler værelse med Frigild. På skift holder de vagt.

Næste dag får gruppen stadig ingen svar fra Sri. Dog møder Eventyrerne deres gamle fjende Konrad, som gør det tydeligt at tingene der er værre end de troede, og at der ingen vej ud er. Gruppen indgår derfor en midlertidig alliance med ham, og går med til at møde ham ved midnat den nat. Gruppen frygter dog at noget ville gå galt når de lister sig ud om natten, og bliver derfor enige om at dele sig i to grupper. Constantine, Frigild, Gonihaus og Gonisilvan vil mødes med Konrad, mens Orrotius, Paoul, Sefilia og Gogognaus bliver tilbage. På et tidspunkt i løbet af natten, mens de andre sover, holder Gogognaus vagt. Pludseligt mærker han noget på den anden side. Det er Gogmagogen! Han fornemmer dens øjne, og bliver draget til at åbne døren og gå ud på gangen til den. Lige inden han gør det vågner han dog brat op, hvilket afslører at oplevelsen blot var en drøm.

Da den anden gruppe vender tilbage fortæller de at de har mødt Ogar Erobreren, og at døde folk går levende rundt nede i haven. Næste dag vil de fleste derfor mødes med deres afdøde bekendte. Gogognaus og hans brødre Gonihaus og Gonisilvan finder deres morfar i haven, hvilket bringer dem alle i godt humør for første gang siden de ankom. Deres søskende Goninok og Goninuk der var blevet ædt af orme er dog ingen steder at se.

Trivia

 * Gogognaus er den indtil videre eneste kendte figur der har haft - og overlevet - tuberkulose