Agor

"Jamen altså, hvis sandheden skal frem så... kunne jeg jo heller aldrig lide ham jo! ...Åh hvem prøver jeg at narre!?!?"

- Agors reaktion på Ogars død

Agor (557 - 595) var en fremtrædende øgle der boede i Skeldvogt. Han arbejdede som vagt, men var rimeligt kendt blandt de andre øgler, blandt andet for hans en-sidede rivalri med Ogar Erobreren. Under Slaget om Nyverden var han ikke en del af kampene, da han var på jagt efter Eventyrerne i en mission fra Jalokin. I 595 blev han Skeldvogts repræsentant i Eskadrille 2, og drog endnu engang ud for at finde Eventyrerne.

Ved porten ud af Skeldvogt
Efter at have fundet ud af at han havde en søn kaldet Matich besluttede Constantine sig for at redde ham ud af Skeldvogt imod Jalokins direkte ordrer. For at undgå at nogen blev mistænksomme gemte alle Eventyrerne sig i en vogn som Ogar Erobreren, Constantines ven og kendt helt i Skeldvogt, red ud af byen. På vejen ud af porten blev han dog stoppet af den jaloux Agor, som havde vagttjenesten og ikke bare ville lade ham igennem. Ogar genkendte ikke Agor og gav sig derfor til kende, men Agor havde allerede genkendt Ogar, og begyndte at udspørge ham om indholdet i lasten, i håb om at kunne få sin "rival" ned med nakken. Han spurgte ind til hvorfor vognen var tung nok til at kræve 4 heste at trække.

Ogar nægtede at besvare spørgsmålet, og sagde at han ingen grund havde til at betvivle ham. Agor sagde dog at det under krig var anderledes tider, og at man ikke kunne stole på nogen, ikke engang på Ogar. Ogar forklarede at hans grund til at tage afsted var at han personligt ville dræbe Den Ukendte Konge, og derved afslutte krigen uden særligt meget blodsudgydelse. Agor erklærede at det gjorde Ogar til en dessertør, og at han derfor burde pege sin bue mod Ogar. Ogar fik dog hastigt vendt samtalen om, med sin viden om Agors jalousi overfor ham. Han nævnte hvor mistænkeligt det ville se ud hvis Agor dræbte Ogar, når alle vidste at Agor hadede Ogar. Agor påstod at alle ville vide at Ogar var en dessertør siden at han var ved porten i stedet for ved sin post, men Ogar påstod at han var sendt ud af Jalokin specifikt til at snigmyrde dem. Agor var begyndt at blive lidt nervøs, men prøvede alligevel at argumentere med at Jalokin aldrig ville lave sådan en plan. Ogar sagde at han bare kunne gå ind og spørge Jalokin hvis han ville, hvilket Agor så gjorde, hvilket derved lod Ogar drage videre.

På jagt efter Eventyrerne
Da Jalokin fandt ud af at Eventyerne var stukket af blev han utroligt vred og erklærede dem alle (eller i hvert fald dem der var under hans styre) for forrædere, og krævede dem fanget. Da Agor fortalte ham at det uden tvivl var den nu også forsvunde Ogar der havde smuglet dem ud erklærede han ham for forræder lige ledes. Styret af sin vrede over at blive trodset gav Jalokin Agor besked på at samle en lille gruppe af folk og drage ud for at finde eventyrerne og straffe dem.

Under sin tale før Slaget om Nyverden måtte Jalokin skuffe folket ved at erklære at den elskede Ogar ikke ville være en af generalerne, da han var erklæret en forræder, og at hvem end der fangede ham og hans kumpaner ville blive belønnet nok til at belønningen ville vare resten af deres levetid. Soldaterne troede dog ikke på at Ogar ville have forrådt dem, og begyndte at stille spørgsmålstegn ved, hvem der havde givet ham denne information. Hurtigt begyndte de at pege fingre af Agor, som de vidste var misundelig på Ogar. Jalokin kunne mærke at han var ved at miste folkets støtte, og vendte derfor narrativet til at Ogar faktisk var blevet kidnappet, og at det var hans kidnapperere Eventyrerne (specifikt Constantine) han ville have fat på. Han erklærede derefter at Agor ville blive sendt ud for at finde dem, hvilket mange andre soldater hånede som en måde for Agor at slippe for at medvirke i den farlige krig.

Agor drog derefter afsted for at opspore Eventyrerne og straffe dem alle, inklusiv Ogar, som både han og Jalokin vidste var skyldig.

Agor og hans gruppe fulgte sporene fra Eventyrernes vogn, som førte dem ned i nærheden af de To Tinder. Eventyrerne havde dog vidst at de blev forfulgt, og havde derfor ladet deres heste løbe videre med vognen på. Da Agor nåede dertil fulgte han stadig vognsporene, og endte derfor det forkerte sted. På den måde undslap gruppen Agor.

Ogars Død
Agor fandt muligvis vognen med de resterende heste, og regnede ud at han var blevet snydt. Han begyndte derfor at tænker i nye baner, og gik med den teori at Ogar måske havde fortalt sandheden - at han virkeligt planlagde at snigmyrde Den Ukendte Konge. Agor skiftede derfor retning, og drog mod Menneskenes Rige, hvor Slaget om Nyverden var i gang.

Da Agor kom til Menneskenes Rige var slaget allerede ovre - Den Ukendte Konge var besejret og de overlevende sad ved stranden og fik lægehjælp. Blandt de overlevende spottede Agor Orrotius, som han gekendte som en af Eventyrerne. I stedet for at prøve at tilfangetage ham, fokuserede han på det der virkeligt betød noget for ham. Han stormede over til satyren og krævede at få at vide hvor Ogar befandt sig. Orrotius fortalte med stor sorg at Ogar var død. Dette chokerede Agor. Han troede i starten ikke på at Ogar var død, og påstod at Orrotius kun sagde det for at skjule Ogar. I det samme så han dog Ogars lig og blev helt målløs. Han tøvede lidt og sagde så at han jo alligevel ikke kunne lide Ogar, og det derfor var godt at han var død. Derefter brød han dog sammen i gråd og indrømmede at det ikke var sandt - i sandhed så han op til Ogar og ville være som ham. Orrotius trøstede ham dog en smule ved at love at Ogar ville få en krigers begravelse.

Ogars Begravelse og Oprør
Under Slaget om Nyverden var Kongen af Skeldvogt Jalokin flygtet, og havde efterladt sine egne mænd til at dø. Hvis ikke at de var blevet ledet af Jerry ville alle nok være døde, i stedet for kun de fleste. Folket var derfor meget vrede på Jalokin.

Kort efter at alle øglerne var vendt tilbage til Skeldvogt blev der holdt en begravelse for Ogar. Under begravelsen gik Agor op og holdt en tale, hvor han sagde meget godt om Ogar. Han udtalte sig dog også om, hvordan han lagde skylden hos Jalokin, som havde svigtet dem alle. Talen endte med at blive hvad der startede oprøret mod Jalokin, som, grundet at de fleste mænd i landet var døde og dem der ikke var døde var dem der begik oprør, var meget kortvarig. Folket fangede Jalokin, uden noget rigtigt modstand fra hans livvagter, og fik ham hængt. I magtvakuumet stod Agor, der på sin vis havde startet oprøret, som et openlyst valg som ny konge. Agor havde dog taget noget af Ogars hæderlighed til sig, og følte ikke at han var den retmæssige konge, når en anden øgle havde gjort sig mere fortjent til titlen - Jerry. Agor argumenterede for at Jerry havde været den sande leder og konge af Skeldvogt under krigen, og at det derfor burde være ham der blev ny konge. Det endte han derfor med at blive, mens Agor blev en af hans højest rangerede og mest trofaste mænd.